Tjena.
-Hej. -Hej.
-Vad har vi? -Barbara Hennan.
Maken hittade henne vid midnatt. Poolen var tömd.
-Var hon blind, eller? -1,74 promille, inga tecken på våld.
-Har du hittat nåt där nere? -Nej.
-Kan hon ha flyttats? Eller knuffats? -Det kan ha varit självmord...
-Klädd i baddräkt? -Jag hittade en i brudklänning...
-Tack. - Har nån pratat med mannen? -Bara kort, men jag har gjort en koll.
Jaan G. Hennan. För sex år sen satt han inne två år, narkotikabrott.
Sen emigrerade han till USA och kom hem för två månader sen med frun Barbara.
Vi väntar på Van Veeteren.
-Hej. Grattis på födelsedagen. -Tackar.
Får jag komma in? Jag ska inte bli långvarig, bara en kopp kaffe.
-Har du hört av mamma? -Hon har ringt och skickat paket.
-Vad fick du? -En klocka.
Fin?
-En sån. -Den var snygg.
-Var är handduken? -Jag kommer.
Bjud med henne på middagen i kväll. Det skulle vara trevligt.
-Hej. -Hej.
Vi kan väl... Vi ringer. Vi ses ju i kväll.
Kunde ni inte ha hört mig tidigare? Jag har varit uppe hela natten.
-Under de här omständigheterna... Hej. -Jag beklagar verkligen.
-Münster. -Jag har full förståelse för er.
Därför kanske vi skulle försöka gå rakt på sak.
Visste din hustru Barbara om att poolen skulle tömmas?
Ja. Jag påminde henne så sent som i går morse. Hon måste ha glömt det.
-Glömt? -Ja.
Men när hon stod i tornet måste hon ha sett att det inte fanns nåt vatten.
Becksvart. Jag tände när jag hittade henne.
Jaha... Lite märkligt ändå.
Hon kan väl inte ha kastat sig rakt ut i mörkret? Så gör ingen människa.
Jo, Barbara. Hon klättrade i berg och hoppade fallskärm.
Hon tyckte om att ta risker.
-Var befann du dig när det hände? -På restaurang Colosseum.
Jag kom dit strax före åtta och gick runt klockan ett.
-Ensam? -Jag hade inte sällskap, nej.
-Varför var inte din hustru med? -Jag ville väl vara i fred.
Vet du om hon hade nåt besök här under samma tid?
Vem skulle det vara? Vi har bara bott här i två månader.
-Hur länge hade ni varit gifta? -Fyra år.
Älskade du din hustru?
Jag kan ju spela den sörjande äkta maken...
...men sista året har jag känt slentrian och irritation.
En sorts äckel...
Har du nån vinning av hennes död?
Ni kommer ändå att upptäcka det...
Jag hade en livförsäkring på Barbara som kommer att ge mig två miljoner.
Men det betyder inte att jag hade ihjäl henne.
-Umgicks ni som grannar? -De bjöd oss på middag en kväll.
De skulle bo här tillfälligt, de hyr. Ingen anledning att socialisera sig...
-Vad gav deras relation för intryck? -Inget. Hon fick migrän och la sig.
-Något annat du la märke till? -Hon hade en tatuering.
-Är du redo att titta? -Ja.
Ja, det är hon.
Då får vi tacka för hjälpen.
Kommer du på nåt som du kan meddela mig, så...
Ja... Det stod en beige bil i backen vid deras hus.
-Minns du märket? -Nej.
Den stod där i torsdags morse. Det satt en man i den.
-Kan du beskriva honom? -Nej, det var ingen jag ville titta på.
Han var väl i er ålder. Kanske några år mer.
Eller några glas mer... Han rökte oavbrutet.
Där är han. Maarten Veerlangen.
-Varför finns han där? -Han har varit polis.
-Vad gjorde du utanför Hennans hus? -Jag jobbade.
-Åt vem? -Hennan.
-Vad ville han att du skulle... -Nej, jag jobbade åt frun. Hon som dog.
Hon ville ha honom skuggad. Jag följde honom hela dagen.
-Hur länge hade det pågått? -Sedan förra fredagen.
-Var han otrogen? -Nej, inte vad jag kunde se.
Varför ville hon då ha honom skuggad?
Hon sa inget. Hon betalade bra, så jag frågade inte.
Jag fick intrycket att hon var rädd för honom.
-Rädd? -Ja.
-Leitner, har du tid ett ögonblick? -Ja.
Tack... Minns du Veerlangen? Jobbade inte han hos er?
Jo. Vad vill du veta? Hur han blåste kollegerna?
-Den korta versionen. -Han tog betalt för att titta bort...
...när kokain fördes in i landet. Men vi hade en infiltratör.
Var han hos er under Hennans narkotikaaffärer?
-Nej. -Tack ska du ha.
Det var så lite.
Huset är kliniskt rent. Avtryck endast från G och frun.
Det fanns alltså spår att dölja. Då måste vi leta vidare.
Koncentrera dig på badrummet. Åk dit igen.
Hennans förra fru, Clarissa, försvann under en hiking-tur i Denver.
Sedan hon dödförklarats fick Hennan ut 400 000 dollar på hennes livförsäkring.
-Blev det polisutredning? -Den lades ner för hon hittades aldrig.
-Har ni hittat nåt? -Har du använt propplösare?
-Ja, det har väl hänt. -Nån har gjort rent här, väldigt noga.
Gaserna som bildas av propplösare reagerar frätande på aluminium.
Men inte om metallen skyddas av nåt fett, som fingeravtryck.
-Avtrycket är som etsat i metallen. -Kan det vara gammalt?
Nej, det är från senaste dygnet. Det är varken från Hennan eller frun.
-Går det att matcha mot registret? -Ge mig några timmar.
-Huset är rent som en infektionsklinik. -Min fru var noga med sånt.
Det är märkligt att det inte finns andra avtryck än dina och din frus.
Inga från besökare eller från de som ni hyr huset av.
-Men...jag har hittat en tumme. -Förlåt?
Vi har ett avtryck som varken är ditt eller din frus.
Nån var här i går kväll.
Nån som har städat noga efter sig, men alltså missat en tumme.
-Vem skulle det vara? -Det borde du veta.
Nej, jag är nyfiken själv.
Du träffar en kvinna, får henne att tro att du älskar henne. Sen dör hon.
Du gjorde det i USA och nu har du gjort det igen.
-Två miljoner. -Du dömer folk på förhand.
Du har ingen rätt att kalla mig hustrumördare.
Om du inte kan bevisa det. Kan du det?
Snart.
Jaan G. Hennan planerar att mörda sin fru och är säker på att lyckas.
Barbara anar oråd och anlitar en privatdetektiv, Veerlangen.
G upptäcker detta. Han beslutar sig för att fortsätta, men ändrar sin plan.
Han använder Veerlangen som alibi.
Detta innebär att han måste involvera en medhjälpare.
-Avtrycket finns inte i registret. -Är det avtrycket från duschen?
-Vi behöver nåt från hopptornet. -Nån har skrubbat hela huset.
Jag vill veta vem. - Plocka in Veerlangen och visa honom foton.
-Jag skulle behöva åka hem... -Kolla all Hennans telefontrafik.
Och sätt bevakning på honom. Dygnet runt.
-Ha en trevlig kväll. Hej. -Vad är det med honom?
-Vad heter tjejen som du är ihop med? -Silje.
Silje?
-Är det allvar? -Ja...
-Vad håller hon på med? -Hon jobbar i en mataffär.
Ska vi inte beställa nåt att dricka?
-Hur var det med mamma? -Det var bra.
-Bra? -Det var jättebra.
Får jag beställa två öl och en sexa vodka - Eller två?
Nej, en öl.
-Har du bestämt dig? -Nej.
-Hur går det med studierna? -Okej.
-Förlåt, men vad läser du? -Pappa, du är inte på jobbet.
Jag är bara intresserad av vad som händer i ditt liv.
Kan vi inte bara käka utan att veckla in oss i nåt jobbigt snack?
Berätta då för mig vad som inte är "jobbigt snack" för dig?
Att prata om dig är tydligen jobbigt. Passar det att prata om vädret?
Erich, min erfarenhet som polis och min kunskap om dig-
-kombinerat med din attityd leder bara till en slutsatsv
Du har börjat igen. Ja eller nej?
Kan jag få betala?
-Ursäkta, är du Erich Van Veeteren? -Ja.
Det där är Siegler och han är DeWylde.
Nej, jag har aldrig sett dem ihop med Hennan. Ingen av dem.
Du har bevakat honom i två veckor. Har han bara träffat sin fru?
-Jag såg ingen annan. -Okej, tack så mycket.
Jag tror också att det var han.
-Hur då? Han satt ju på restaurangen. -Han måste ha lejt nån.
Han kan ha betalat dig.
Det är bara din historia som säger att han var på restaurangen.
Jag har tagit en enda muta och den kostade mig jobbet.
Jag var bra på mitt jobb. Fråga vem som helst här.
Tack ska du ha.
Vänta lite. Han där känner jag igen.
-Mannen i bakgrunden. -Har du sett honom med G?
Nej, men han parkerade vid G:s kontor och gick runt hörnet.
Han heter Jochen Keymer. Det tror vi, i alla fall. Ostraffad.
-Nån koppling till Hennan? -Nej, inte vad vi vet.
Han är blandmissbrukare. Det är möjligt att han även langar.
Håller låg profil.
-Var skulle du börja leta? -Säg det... Ingen aning.
-Får jag behålla de här? -Ja, men glöm inte adressen.
Tror du att Keymer skulle kunna mörda för pengar?
Hej.
Jag har en adress: Twin Garden Hotel, Vollerimsparken.
Där hittar ni Jochen Keymer.
Jag har så det räcker. Det var för gammal vänskaps skull.
Stort tack, i alla fall.
-Vad hade killen gjort? -Ingenting. Hans far irriterar mig.
Erich...
Erich!
Varför var du på det där hotellrummet? Var det nån som...
Handlar du bara för eget bruk eller har du börjat langa?
Erich...
Jag vill hjälpa dig.
Telefonen ringer
Ja?
Jag är glad att du tog dig tid.
-Vad vill du? -Hur mår din son?
Det är svårt att se de man älskar gå under.
Jag undrar vems felet är? Är det ditt? Nej, ingen pekar på dig-
-och ger fadern skulden för att sonen drivs till missbruk och kriminalitet.
Det har man ingen rätt att säga. Det finns ju inga bevis.
Är inte det märkligt?
Fast du kan, utan bevis, säga att jag mördade min fru.
Men det är inga problem. Det är ju ditt jobb.
Var det allt? Eller hade du nåt av vikt att berätta?
Nej. Det var tråkigt med din son.
Att han skulle åka dit. Det var bara det jag ville säga.
Fan ta dig!
Sätt dig.
Åklagaren ger dig strafflindring om du är behjälplig med utredningen.
Två eller sju år, jag bryr mig inte.
Ge mig nånting, så jag kan sätta åt de där svinen!
-Jag vill bara hjälpa dig. -Det kan du inte.
-Du vet inte vad problemet är. -Berätta för mig.
Vad är problemet?
Jag trivs inte. Jag trivs inte i livet, pappa.
Det kan inte du göra så mycket åt.
-Ja? -Kan du komma ett tag?
Visst.
Erich, jag älskar dig. Glöm inte det.
Vi har tappat Hennan.
Dörrklockan pinglar
Ursäkta, är du Van Veeteren?
Ja.
Mitt namn är Belle Vargas. Du känner min far, Maarten Veerlangen.
-Vad gäller det? -Han försvann för en vecka sen.
Folk brukar komma tillbaka. Har du pratat med polisen?
De säger precis som du, men jag tror att det har hänt nåt.
Han höll på att rota i ett gammalt fall, Jaan G. Hennan.
-Ni jobbade visst tillsammans? -Nej, inte precis.
Han sa att han skulle kontakta dig.
Då får han kontakta polisen. Jag ägnar mig åt det här nu för tiden.
Du ska se att han dyker upp så småningom.
Här är mitt nummer, om du skulle ändra dig.
Lycka till.
Van Veeteren.
Hej. Oj, skrämde jag dig?
-Har du glömt? -Nej.
-Ja, lite. Det är väl åldern... -Snarare ett karaktärsdrag.
-Var du på väg nånstans? -Nej.
Är det mitt fel att Erich inte kan skriva under själv?
Absolut inte.
Varför förstod jag inte att han höll på med de där idioterna?
Det är så konstigt... Egentligen borde man inte stå ut med en sån smärta-
-men man gör det ändå, på nåt sätt.
Hej, Marlene. Det är jag som har hand om faderskapsutredningen.
Vi är lite sena, men...
Det är ingen fara.
När hörde du senast av din pappa?
För en vecka sen, han ville låna pengar.
-Sa han nåt om Jaan G. Hennan? -Ja.
Jag bad honom ringa tillbaka när han var nykter, men det gjorde han inte.
-Brukar han försvinna så här? -Nej, verkligen inte.
Han ringer oss ofta och är noga med att träffa min son.
Sa han verkligen ingenting annat?
Ja, vad sa han...? "Nu förstår jag hur han gjorde det."
Han skulle visa dig det.
-Sa han inget konkret? -Nej.
Jag vill verkligen prata med honom.
-Tjenare, är du här? -Kan du hjälpa mig med en sak?
Finns det några ingående samtal på det här numret den 18ve denna månad-
-på kvällen mellan sex och midnatt?
-Vad handlar det om? -En bekant är orolig för sin pappa.
Så har jag en grej till...
-Vad tror du det där betyder? -"14.42"... Knappast en bibelreferens.
-Säg inte det... -Avgångstid?
-Eller ankomsttid. -Tåg, flyg, buss.
Flyg avgår jämna fem-minuter. Hjälper du mig att kolla det?
-Absolut. -Gärna rikstäckande.
Kul att se dig.
l går hade jag förvärkar. Jag tänkte det var dags att åka in.
Sen avtog det bara. Hur vet man när det sätter i gång på riktigt?
Ja... Det vet man. Man känner det.
Undrar om han liknar Erich...
-Har du nåt kort på Erich som liten? -Nej, faktiskt inte.
-Vart tog du vägen? -Jag kommer!
Jag vet!
-Marlene ska gå nu. -Ja, ja...
-Har du inte en bild av Erich som barn? -Jo, jag ska ta fram det.
Här ska du få se.
Välj vilka du vill ha, vi gör kopior. Ska jag ringa en taxi?
Nej, det behövs inte. Tack! Jag behöver en promenad.
Men jag vill fråga en sak.
-Det känns lite fånigt... -Fråga på, du!
Jag undrar om jag skulle kunna bo här ett tag när ungen kommer.
Vänta nu... Har det hänt nåt? Är du orolig?
Det är bara det att jag inte vill vara ensam.
Det skulle glädja mig enormt. Du tillhör ju familjen nu.
Tack. Du är så gullig.
-Hej då! -Hej då!
Hej då.
-Marlene tycker att jag är gullig. -Hon har andra referenser än jag.
Hon har inte mina förväntningar, inte mina krav...
Van Veeteren Det är ett gammalt fall. Fallet G - Jaan G. Hennan.
Det var hans fru. Nån knuffade ner henne från ett hopptorn.
Hon hittades på botten av en tom bassäng med krossat huvud.
Ulrike Det läste jag om. Var det han som gjorde det?
Van Veeteren Det tror i alla fall jag. Vi hade massor av indicier, men inga bevis.
Åklagaren la ner hela fallet.
Varför håller du på med det nu?
Hennan försökte komma åt mig genom Erich.
Han och hans folk lurade upp Erich på ett hotellrum.
Knark. Det var så han åkte fast.
Så jag har lite svårt att släppa det.
Och nu har det dykt upp mer information.
Så jag tänkte att jag skulle sondera terrängen.
Men det blir ett fall för polisen.
Just det.
-Självklart. -Utan tvivel.
Precis.
Ankomster 14.42. Det var inte få träffar på det!
Armstadt, Karpatz, Kaalbringen.
Jag kollade upp Belle Vargas. Hon hette Veerlangen som ogift.
Är det den Veerlangen? Handlar det om fallet G?
Ja. Okej...
Okej... Bra. Tack. - Två samtal till Belle Vargas.
-Ett från en privatperson i Borsten. -Vänta. Borsten... Nej.
Ett från en telefonkiosk i Kaalbringen.
-Ser man på... -Här är numret till telefonkiosken.
Har du sett på fan! Man har några grå celler som fortfarande lever...
-Handlar det här om Jaan G. Hennan? -Jag hör av mig.
Ta tåget. Det kommer att snöa i eftermiddag.
-Hej. Jag skulle vilja ställa en fråga. -Är du snut?
Nej, jag hjälper dottern till en bekant, Maarten Veerlangen.
-Hon tror att han kan finnas här. -Han är skyldig mig pengar.
-Han har varit borta två veckor. -Han kommer tillbaka.
-Var brukade han hålla till? -I vagnen som brann ner.
-När brann den? -Nån dag efter att han stack.
Har du anmält det för polisen?
Varför brann vagnen?
Här frågar vi inte så mycket. Saker och ting händer.
Kan jag få se platsen?
-Pratade du med honom? -Han bjöd på en sup en kväll.
Han verkade vara sorten som kommer tillbaka.
-Vilken sort? -Sorten som vill göra rätt för sig.
Han lämnade ett kuvert till Geraldine. lnne på kontoret.
Konstigt att skriva ett brev till sig själv... Är det inte?
Tack.
Vi söker igenom hans lägenhet och nån får prata med hans dotter.
Jag tror inte det finns mer kvar av Veerlangen än av husvagnen.
Men försök ändå spåra upp G om han finns i närheten av Kaalbringen.
Man undrar vad Veerlangen hade funnit för bevis mot G?
"Nu vet jag hur han gjorde det", sa han till dottern. Vad hade han kommit på?
Du vet bäst själv hur du ska gå vidare. Jag har gjort mitt.
-Trivs du med bokhandeln? -Antikvariatet? Ja, utmärkt.
-Hälsa Ulrike. -Tack.
-Hör av dig om det händer nåt. -Absolut.
-Vad gör du uppe? -Va?
Försök inte! Du har lurat på det där sen du var i Kaalbringen.
Jo, jo... Det dyker upp då och då.
Det kan jag inte förneka. Jag kan inte släppa det ur tankarna.
-Kom och lägg dig. Jag fryser. -Strax.
Veerlangen är död. Skjuten i pannan. Ren avrättning.
Veerlangen lämnade några negativ på campingplatsen.
Jag har framkallat bilderna och stirrat mig blind på dem.
Det ser ut som ett kafé. Det är åtta människor på bilderna.
Ingen av dem liknar Jaan G. Hennan, men de är tagna på långt avstånd.
-Är du övertygad om kopplingen till G? -Skämtar du?
Veerlangen var alkoholiserad och hade ekonomiska problem. Han kanske...
Du menar att Veerlangen ljuger för dottern när han säger-
-att han är Hennan på spåren? Han har flytt till campingplatsen-
-för att komma undan kronofogden och av en slump blir han-
-skjuten i huvudet av nån som inte gillar hans utseende?
-Jag behåller bilderna. -Gör det. Jag har kopior.
Det gör väl inget om jag också grubblar lite? Vad händer nu?
Jag och Moreno åker till Kaalbringen. DeKlerk vill ha hjälp med utredningen.
-Då får man gratulera. Adjö med dig. -Hej då.
-Jag vet inte hur länge det blir. -Marlene föder endera dagen.
Du vet hur det är med förstföderskor. Hon går säkert över tiden.
Du ska få ett barnbarn! Erichs son! Och du tänker bara på G!
-Münster behöver mig. -Marlene behöver dig!
Münster klarar sig utan dig. Det handlar om nåt annat.
Ja, ja, ja!
-Är du ute efter hämnd? -Kanske.
Jag startade utredningen och jag vill avsluta den.
Jag vill ställa Jaan G. Hennan inför rätta.
-Det är inte hämnd, utan rättvisa. -Du lovade Marlene.
-Hon kommer att tycka att du sviker. -Ska jag svika Erich, då?
-Jag är inte till hjälp när hon föder. -Det handlar inte om det.
Vi är bra på olika saker här i världen.
Jag ringer när jag kommer fram.
Kommer du och hälsar på? Du får närvara för observation.
-Men bara observera. -Tack.
-Hur är läget? -Vi har en död man, inga misstänkta.
Alltså ett spaningsmord. Vi börjar med att kartlägga offrets sista 24 timmar.
Vi arbetar förutsättningslöst, utan att låsa oss vid nån teori.
Inga förutsättningar.
-Mannen de hittade i skogen, är det... -Veerlangen, ja.
Där rök mina pengar. Kan polisen betala...
-Du kan väl bjuda på övernattningarna? -Ja, men jag lånade ut ett tusen också.
-Varför det? -Han verkade schyst.
-Han skulle köpa zoomobjektiv. -Vad skulle han fotografera?
-Fåglar. -Vilken affär gick han till?
Foto... Foto-nånting.
Du kanske skulle sticka in till byn, om du har tid...
...och besöka fotoaffären.
-Du kanske ska följa med? -Varför inte?
Hej. Jag kommer från polisen. Känner du igen den här mannen?
Ja, han köpte en zoom. Varför frågar ni?
-Köpte han film? -Ja, och han lämnade in en rulle.
-Kommer du ihåg bilderna? -Nej, de framkallas maskinellt.
Men ni kan titta själva. Han har inte hämtat ut dem.
Tack.
Ett vitt tegelhus på varenda foto och en man och en kvinna.
Tagna från 25 meter, med zoom, men han har missat skärpan.
-Var i Kaalbringen kan det vara? -Det behöver inte vara här.
Nej, vad dumma vi är! Veerlangen har väl rest till Kaalbringen-
-för att framkalla en filmrulle från sin semesterresa.
-Vi får åka runt och kolla. -Brevbärarna borde känna igen det.
Kolla det, så kanske vi vet var kåken ligger i morgon. - Kom.
Du arbetar inte med utredningen. Du gör inget på egen hand.
Fotoaffären var Münsters idé, jag var bara sällskap.
Håll dig i bakgrunden, annars måste jag be dig åka hem.
Hej, det är jag. Hur är det? Jag har inte hunnit ringa.
Allt väl med Marlene? Är hon där? Då vill jag prata med henne.
Vänta! Ulrike, jag älskar dig.
Får jag prata med Marlene nu.
Jag vill bara säga att jag snart är hemma igen.
Jag hoppas allt är väl med dig. Sköt om dig, så ses vi. Adjö med dig.
Vi tar in frun. - Känns det bättre då?
Naturligtvis talar vi inte om för henne vad det handlar om.
Münster och Moreno, vad säger ni? Är det Jaan G. Hennan?
-Hur länge har ni varit gifta? -Drygt tre år.
-Var är han uppvuxen? -Ockfener.
-Vad jobbar han med? -Vi driver en importfirma tillsammans.
Souvenirer och konst.
-Är det vad ni sysslat med? -I stort sett, ja.
-Har er man varit gift tidigare? -Ja.
-Har ni träffat hans förra fru? -Vad spelar det för roll?
-Var snäll och svara på frågan. -Nej, det har jag inte.
Hon flyttade till Berlin med en ny man. Vad syftar allt det här till?
Är du helt säker på att din man heter Frank Kellerman och är från Ockfener?
Har du nånsin tvivlat på honom?
Har han verkat konstig eller undflyende när ni har pratat om det förflutna?
-Vi har pratat om våra tidigare liv. -Kan nån gå i god för hans uppgifter?
Hans far är död. Modern träffade jag våren efter att vi blivit ett par.
-Hon dog den sommaren. -Varför lämnade ni Tyskland?
Vi var trötta på våra jobb. Jag hade fått ett litet arv.
Vi hade varit här på semester och tycker om Kaalbringen.
-Säger namnet Jaan G. Hennan dig nåt? -Hennan?
Nej, vem är det?
Ja, då är vi klara. Tack så mycket.
Fallet kräver försiktighet.
Du får inte berätta för nån vad vi frågar om här.
Inte ens för din man. Vi måste tänka på hans säkerhet.
DeKlerk är en idiot.
-Han borde inte ha blivit polis. -Vi får se vad tyskarna ger oss.
Elise Kellerman kommer att berätta allt för sin man.
DeKlerk måste sätta bevakning på honom. Prata med DeKlerk!
Men Frank Kellerman är ju inte misstänkt för nåt.
-Detta är G! -Jag är inte säker.
-Elise Kellerman var trovärdig. -Hon vet inte vem hon är gift med.
-Litar ni på mitt omdöme? -Ja. Det handlar inte om det.
Men...? - Münster, jag ställde en fråga.
Jag litar på ditt omdöme, men nu är jag inte säker.
Och det betyder?
Det känns som om du har ett personligt hat mot G.
Förlåt att jag stör så tidigt, men är du bekant med den här adressen?
Vänta lite...
-Är du säker på att det är rätt område? -Nej.
Jag är ledsen, jag känner inte igen den adressen.
-Kan jag hjälpa dig med nåt annat? -Nej tack. Förlåt att jag väckte dig.
Uppgifterna från Tyskland har kommit. De bekräftar Elise Kellermans historia.
Det är paret Kellerman på Veerlangens foton.
-Så är det inte... -Varför fotograferade han dem?
Tog han fel, som Van Veeteren, som tror att vi har hittat Hennan?
Sen ett par timmar är det ett obestridligt faktum.
-Vad pratar du om? -Jag hälsade på Kellerman i morse.
Jag lyckades få hans fingeravtryck och lämnade dem till vår tekniker.
Han körde avtrycket mot Jaan G. Hennans gamla.
Han hittade över 50 överensstämmande mätpunkter.
Så det är nog inte längre nån tvekan.
-Träffade du honom? -Ja, det var ju nödvändigt.
-Kände han igen dig? -Det är möjligt. Till och med troligt.
-Har det hänt nåt? -Nej.
Är det den som har legat i bilen i två veckor?
Fast det gör det nu. Elva minuter över tre. Elise Kellerman kommer hem.
-G? -Har inte synts till.
Tack.
Titta på den här bilden. Vad berättar den?
Vad är det vi inte ser, men Veerlangen såg?
Kanske har Hennan sagt nåt som han inte ville att Veerlangen skulle...
Han skulle inte avslöja nåt för en sån som Veerlangen.
Där inne...
Helvete...
Hej, det är Münster. Troligt självmord, Wacherstraat 34.
Varför gjorde han det? Vet du nåt om det?
Hade du talat om för honom att du pratade med polisen?
Sa han att polisen hade pratat med honom?
Nämnde han nåt om en som heter Van Veeteren?
-Jag förstår ingenting. -Nu räcker det.
-Inte nu. -Jag måste för djävulen få veta!
Ta det sen. Sluta nu.
Rapport. Jag vill veta varenda detalj.
Han tog ett par lmovan, satte sig i stolen och tog en rejäl whisky.
Sen skar han upp handlederna med ett rakblad. Längsgående snitt.
Enligt obducenten var han död på 15 minuter.
Lämnade han nåt efter sig? Meddelande, brev?
-Förklarade han nånsin varför? -Inte ett spår.
Han tog med sig allt ner i helvetet. Fan!
Jag skulle ha slagit ihjäl honom själv.
-Är du full? -Självklart.
-Frun? -Hon är fortfarande chockad.
Hon säger att hon inte har sagt nånting till sin man om det vi pratade om.
Han kände igen mig, jag märkte det.
Jag försökte få honom att bli nervös och göra felsteg.
Jag kanske lyckades...
Var han bara feg eller var detta det bästa han kunde...
Va? Vad säger ni?
Det var ett erkännande.
Barbara, Veerlangen, frun i USA och Van Veeteren. Hur många fler?
Och vi får aldrig veta varför. Det skulle inte förvåna mig-
-om han visste att jag satt i bilen när han skar upp pulsådern.
-God natt. -God natt.
Jag är ledsen att jag gick på dig så hårt i går.
Tror du att din man skulle begå självmord-
-utan att lämna en enda förklaring efter sig?
Orkar du prata lite?
-Vill du också ha? -Nej tack. Jag kör.
Jag inser att din bild av Frank och min inte överensstämmer-
-men jag tänkte ändå...
Du vill förstå och jag vill förstå. Vi kanske kan hjälpas åt?
Just nu vet jag inte vem jag var gift med.
Jag är övertygad om att den mannen jag kände inte skulle ta livet av sig.
Kände du honom så väl?
I mitt yrke lär man sig se igenom människorna.
Är du helt säker på att du inte berättade om ditt besök hos polisen?
-Ja. -Ändå berättade du inte?
Nej, jag kunde inte det. Jag var... Jag ville väl inte att han sk...
-Jag kanske inte ville veta. -Jag förstår.
-Och han berättade inte om mitt besök? -Nej.
Han kände igen mig och han förstod att jag kände igen honom.
Ja...
Men om det nu är sant att han tidigare var nån annan...
Ja?
Jag begriper svårigheten att acceptera att Jaan bytte identitet-
-för att komma bort från sitt tidigare liv.
Jaan?
-Jaan G. Hennan? -Jag förstår inte...
Barbara...
Barbara.
-Vem var kvinnan på botten av er pool? -Det räcker nu!
-Sa han när han skulle komma? -Nej, men han hade lämnat hotellet.
-Ska vi inte ringa honom? -Det kan vi väl göra.
Res dig upp.
Ta av dig kavajen. Långsamt.
Vänd dig om.
Tack. Var så god och sitt.
-Var är bilnycklarna? -I rocken.
-Vad hände med den riktiga Kellerman? -Han är väl död eller utomlands.
Hennan var smart som tog en identitet som redan fanns.
Hennan mördade Veerlangen. Ska ni leta efter vapnet?
Åklagaren vill säga sitt, men det blir inga problem.
-Vi håller kontakten. -Absolut. Hälsa Van Veeteren.
Jag har samkört avtrycken från Kellermans hus-
-och fått en oväntad träff.
Fru Kellermans fingeravtryck matchar en tidigare undersökning med Hennan.
-Avtrycken på golvbrunnen. -Elise städade efter Barbara.
Den är din.
-Den är avstängd. -Prova hemma.
Hej, det är Eva Moreno. Du...
Okej. Kan du be att han ringer mig när han kommer hem?
-Hon har också försökt få tag på honom. -Det här hade han inte velat missa...
-Bilen är här i alla fall. -Hon kommer väl tillbaka.
Ringer du in och rapporterar?
-Kellerman och Van Veeteren är lysta. -Och helikoptern?
Den lyfter när vi vet var vi ska leta.
Stanna!
-Här blir bra. -Om jag vägrar?
Då skjuter jag dig och gräver själv.
-Gräv. -Jag är gammal.
Jag gräver om du berättar.
Vem var kvinnan som vi hittade på botten av poolen?
-En hora från Hamburg. -Vad hette hon?
-Lockade ni med pengar? -Porrfilmsinspelning.
Självklart. Full diskretion, inga frågor, bra betalt.
-Hon visste väl inte vart hon skulle? -Naturligtvis inte.
Så när hon saknades-
-fanns det inga spår som ledde till er.
Ni hittar en hora som är lik dig, sen flyttar ni till Maardam...
-Men du måste ha ändrat utseende... -Jaan hade fotat henne.
Jag kopierade till och med hennes tatuering.
-Och sen? -Sen?
Ni hade ju tvättat huset kliniskt rent. Då fick hon väl-
-gå runt och dricka drinkar och sätta fingeravtryck överallt.
Och Jaan drog till restaurangen med Veerlangen i hälarna.
Tänk att det var så enkelt. Om jag inte hade tagit allt för givet.
Om jag bara hade frågat vem hon var, så hade du...
Men det gjorde du inte. Du gjorde precis som vi hade planerat.
Du jagade Jaan och du ställde inte de rätta frågorna. Gräv nu!
Telefonen ringer
Ja, det är Lippman.
En beige Peugeot passerade Linden för en timme sen.
Det räcker nu.
Det räcker nu, sa jag!
Jag skulle vilja se en fågel när jag dör.
Kan du vänta in det?
-Hej. -Hej.
Jag kan inte be er komma in för vi ska i väg nu.
-Är det dags? -Ja, det började redan i natt.
Det kan ju dröja första gången. - Det vet ju du.
-Hur är det? -Okej. Vad vill ni?
-Inget polissnack. -Hur kom du på att det var Barbara?
Ja, herregud. Det var en chansning.
Det var en känsla, jag åkte dit på ren känsla.
Men hade det inte varit för er... Ja, då vete fan...
Tack, tack. - Varför kommer de inte? - Där är ni ju!
-Hur är det med dig? -Det är okej.
-Vad ska du med den till? -Det är kameran.
Det är ju kikaren! Vi har inte tid med det nu. Sätt dig i bilen.